Найкоштовніший наш скарб – це люди. Люди, які стали на захист нас і нашої землі.
Із зрозумілих причин зараз ми не можемо назвати їх імена – тільки псевдо.
Про військовослужбовця 123 бригади ТрО на псевдо «Одін» розповіли кореспонденти «Суспільне Миколаїв».
«Одін»
![Як миколаївський "Одін" продовжує військову службу на протезах](https://i.ytimg.com/vi/xnmw8opgLuY/hqdefault.jpg)
“Одін” два місяці пересувається завдяки протезу. Каже, вже звик. На протезування чоловіку довелося летіти до США. Отримав поранення на Херсонському напрямку у січні 2023 року.
“Висуваємось ми з групою на точку. Йду собі та йду. Ну, розслабився, втомився. І перше поранення далось в знаки. Йду і чую вибух, і ще вголос міцно виматюкався. Кажу: “Хто, хлопці? Кого поранило?” А потім дивлюсь: “А це ж я”. Хлопці мене дві години несли на руках, а зона ж замінована. У момент реабілітації я дуже себе картав. Я ж не перший йшов. І як так трапилося, що я підірвався на міні?”, — розповідає “Одін”.
Ця ситуація, говорить військовослужбовець, “підкосила” морально.
“Психотерапевт приходила. Працювала зі мною. Я кажу: “Мене ця ситуація тривожить”. А вона однією фразою (відповідає — ред.): “Ну, ти ж не Бог, всі люди помиляються”. І я такий собі (кажу — ред.): “Ну, дійсно”, — розповідає “Одін”.
Проте, каже, вдалося не лише відновитися, але й знову одягнути військову форму. Згадує час проведений на реабілітації в США.
“Ветеран у них як рідний брат. Вони (американці — ред.) підходять, тиснуть руку. Я кажу: “Та ні, я не американський військовий”. Наш піксель дуже схожий з їхнім. А вони все одно: “Ой, Україна — це клас. Ми вас підтримуємо”. Самі здивовані нами. Кажуть: “Думали, три дні та України не буде. А ви тримаєтесь і боретесь. І ще й щось відбиваєте”, — розповідає військовий.
За освітою чоловік — залізничник. Попрацювавши за фахом, його мобілізували у 2015 році. Згадує свій перший бойовий виїзд.
«Я місяць тому автомат в руках ще не тримав. І тут я їду на штурм. Дядько такий коренастий, як козак, сидить. Каже: “Що, перший раз ідеш?”. Я такий: “Так”. Він: “Роби те-то й те-то”. І обняв так, що рука аж за лямку бронежилета тримала. Як ото малу дитину пригорнув”, – згадує військовослужбовець.
Каже, псевдо вигадав з часом, після того, як потрапив під російський обстріл.
“В мене просто після поранення немає одного ока. Стоїть протез. Думаю, та що я буду ховатися? Нехай буде “Одін”. В нас поцілили з ПТУРА. Нас було чотири людини. Один хлопець загинув, Антон, командир відділення. А я по суті чудом вижив”, — розповідає військовий.
Говорить, намагався в якийсь момент повернутися до цивільного життя. Але повномасштабна війна повернула чоловіка у стрій. Каже, з часів АТО змінилася не тільки армія, а й ставлення до неї.
«Там десь в кав’ярню заходиш. Просто в селі біля дороги. Замовляєш кави. А тобі: “В нас сьогодні кава безкоштовна”. Питаю: “Чому?”. Кажуть: “А сьогодні день звільнення села”. Відчувається різниця, що ти дійсно свій. Це твої люди. На сході трохи інакше. Там все ж це довше було, але це все одно українці”», – каже «Одін».
“Одін” каже, вірить в перемогу України, і нині не уявляє свого життя без військової справи.
Фото з архіву «Одіна»:
![Миколаївські тероборонівці: «Одін» (ФОТО, ВІДЕО) 2 Миколаївські тероборонівці: «Одін» (ФОТО, ВІДЕО) 1](https://inshe.tv/wp-content/uploads/2023/11/1-558-1024x576.jpg)
![Миколаївські тероборонівці: «Одін» (ФОТО, ВІДЕО) 4 Миколаївські тероборонівці: «Одін» (ФОТО, ВІДЕО) 3](https://inshe.tv/wp-content/uploads/2023/11/2-251-1024x576.jpg)
![Миколаївські тероборонівці: «Одін» (ФОТО, ВІДЕО) 6 Миколаївські тероборонівці: «Одін» (ФОТО, ВІДЕО) 5](https://inshe.tv/wp-content/uploads/2023/11/3-178-1024x576.jpg)
Миколаївські тероборонівці: Chester (ФОТО)
Як пастор став капеланом: історія Євгена Мініна з Миколаєва
Миколаївські тероборонівці: «Вітер»
Миколаївські тероборонівці: «Кузя»
Миколаївські тероборонівці: «Сірко»
Миколаївські тероборонівці: “Іванич”
Миколаївські тероборонівці: «Карта»
Миколаївські тероборонівці: «Воробей» (ФОТО)
Миколаївські тероборонівці: «Машина»
Миколаївські тероборонівці: «FEN» (ВІДЕО)